23.976 Ro sync © 16.11.2019
STEAUA CRĂCIUNULUI
Bună dimineața.
- Te superi dacă îți fur taxi-ul? - Chiar te rog.
Unde e tipul ăla care venea pe aici?
- Nu l-am mai văzut. - Era un ticălos.
- Am un nepot de vârsta ta... - Sunt în întârziere!
- Vine mâine în vizită. - Plec în Aspen, weekend-ul ăsta.
- Cu un domn? - Poate.
- Atunci să ai un Crăciun fericit. - Și tu.
Bulevardul Madison. Clădirea Bernstein și Barlow.
Viața e o serie de momente, o colecție de amintiri.
Compania dvs, Vinurile Cumberland, participă la acele momente.
Produsele dvs sunt parte a unor amintiri care vor dura pentru totdeauna.
Vreți să le vorbiți oamenilor. Vorbiți cu inima lor.
Când se gândesc la produsele dvs,
vreți să le asocieze cu cele mai bune clipe din viață.
Când clientul se hotărăște ce vin să cumpere,
și vede emblema dvs, a vinurilor Cumberland...
Își va aminti nunta lui,
picnicul perfect de duminică, alături de persoana iubită.
Dvs vindeți vinul, dar aici vindem amintirile.
Eve! Peter Marshall vrea să reprogrameze pentru marțea viitoare.
Vrea să vă întâlniți la o cafea. Urăsc cafeaua.
- Cine era? - Prezentatorul unei emisiuni.
Programează-l peste două săptămâni. Fără cafea.
Mulțumesc, dle.
- Mulțumesc. - Felicitări!
- Uimitor. - Mulțumesc mult.
- Andrew Shandling te invită la petrecerea lui de sărbători.
- Cum i-a mers ultimul sezon? - Groaznic.
- Spune-i că sunt ocupată până în martie. - Diabolic!
De fapt, până în aprilie.
Am primit păpușa pentru reclama la pasta de dinți?
Una bucată dl Setos!
Spune-mi că nu e asta o față care vinde pastă de dinți?
Nu știu. Mă face să vreau să mă spăl pe dinți chiar acum.
A mai sunat cineva?
De ce nu întrebi direct dacă a sunat dl Barlow?
- A sunat? - Vrea să fii în biroul lui la trei.
- Cum părea? - Mulțumit.
Înainte să uit...
Crăciun fericit.
Oh, Eve...
- Primul rând la Bruce Springsteen? - Meriți.
Ești cea mai tare!
Îl iubesc pe Bruce. Îl iubim pe Bruce Springsteen.
- Pentru 20 de milioane de dolari. - Noroc!
Și locul ăsta.
Unde l-ai găsit?
- Nu-ți par genul care iubește natura. - Nu prea.
A fost cu foarte mult timp în urmă. În altă viață.
Ei bine...
Știi, acum opt ani când ți-am văzut cv-ul.
Am știut că ești fata potrivită pentru slujba asta.
Cred că vrei să spui, atunci când mi-ai văzut poza.
Ei bine...
Se pare că am ales cu înțelepciune, nu?
- Neil... - Ce?
- Haide! - Vom avea destul timp mâine.
- Da, mâine. - Aspen. O escapadă romantică.
Uite...
- Nu pot. - Plănuim asta de câteva luni.
- Știi, e Crăciunul. - Sunteți despărțiți!
Știu! Dar a sunat azi-noapte și...
E vorba de copii, sunt bolnavi. Kenny e răcit...
- Ești un mincinos jalnic! - Eve! Ascultă...
- Eve, nu! - Ce să nu? Să mă fac de râs?
E puțin cam târziu acum.
Îl ține în lesă. E pierdut fără ea.
Îl ține de contractul prenupțial. E îngrijorat pentru contul bancar.
Sunt fata de la birou pe care o urăsc toate soțiile.
Sunt "cealaltă" femeie.
Uită de asta. Ți-e mai bine fără ticălosul ăla.
Oamenii au relații tot timpul. Adică, eu ce am?
- Am talent! Sunt o artistă! - Cred că ești beată.
- Nu sunt beată! - Pocești cuvintele.
Nu pocesc cuvintele!
Bine, poate sunt puțin... amețită.
- Ai nevoie de o cafea neagră, fierbinte. - Urăsc cafeaua!
Știu. Haide.
Uită-te la ele!
Femei...
Femei cu soții lor, cu iubiții lor și femei cu copiii lor.
Sunt fericite.
Eu de ce nu sunt?
Pentru că ești beată, Și devii tristă când ești beată.
Nu devin tristă când sunt beată.
Eve, te cunosc de 30 de ani. Ai tot ce ți-ai dorit.
Uite!
Uită-te la ăștia doi. Știi unde se duc?
Se duc acasă. O să agațe șosete de șemineu,
o să se așeze lângă pomul de Crăciun...
- Și o să bea lichior de ouă. - Iubeai Crăciunul.
Voiai să te măriți de Crăciun, îți aduci aminte?
Prostii!
- Vino în Oregon cu mine. - Nu.
E Ajunul Crăciunului, nu poți fi singură.
Părinților tăi le-ar plăcea să te vadă.
N-am mai fost acasă de opt ani. N-o să merg acum.
Când ai vorbit ultima dată cu ei?
Oh, oh...
Ce nobilă ești! Te duci doar ca să-l vezi pe Brian.
Ba nu!
Vă sorbiți din priviri din liceu și nici măcar n-ai vorbit cu el.
Măcar eu nu m-am întâlnit cu iubitul celei mai bune prietene.
Tu și cu Scott ați fost împreună două săptămâni.
Așa și? Poate trebuia să mă mărit cu el.
Și ai fi angajat-o pe franțuzoaica aia nebună, o ții minte?
Da! Foarte elegant, nu?
Pardon.
- Ai ceva mărunțiș? - Nu.
Nu-ți face griji pentru mine!
- Când mărunțișul e ciudat... - Bine!
- Ai băut! - Ce? Nu!
- Te preocupă ceva? - Da!
Chiar vreau să merg acasă.
Crăciun Fericit.
Dacă ai nevoie de ceva, nu uita...
- Ce să uit? - E Ajunul Crăciunului.
Întotdeauna poți pune o dorință Stelei Crăciunului.
Da, mulțumesc.
Aici erai! Unde ai fost?
Măscăriciul ăla mi-a cerut niște bani.
Nu Aveți Nici un Mesaj.
Crăciun Fericit și ție!
Ne omoară.
N-o interesează fotbalul, tată.
Trebuia s-o prinzi, leneșule...
Mai sunt 20 de secunde N-o să mai recuperăm mingea.
Orice e posibil.
Nu-mi vine să cred, du-te. Da! Eseu!
Ce meci!
Acum ești absolventă, foarte impresionant.
- Ce o să faci mai departe? - New York, păzea că vin!
- Da! - Nu...
- Bine! Noroc! - Noroc!
Uite-i!
Mamă!
Arată-ne inelul.
Haide!
Pleacă! Mamă!
Bine, gata!
Dacă ai nevoie de ceva, nu uita,
Întotdeauna poți pune o dorință Stelei Crăciunului.
Aș vrea să am ocazia să mă întorc în timp, și să rezolv altfel lucrurile.
Asta e vechea mea cameră.
Cum... am ajuns aici?
Stoney! Bună.
Okay...
Bine, stai așa...
Am fost drogată!
E cineva aici?
Sunt în Oregon!
Gazeta Eastborough. N-am mai văzut una din...
1996!
- Asta da surpriză. - Dragă, ce faci aici?
Mamă, tată!
Dragă, nu-mi vine să cred că erai încă în pat.
Eu doar...
Am luat cereale. Vrei un mic dejun rapid?
- Aveți celularul meu? - Da.
Era în buzunarul de la geacă când am dus-o la curățătorie.
Dragă! Pe tine te caută. Ai întârziat.
Așa e!
- Se poartă ciudat azi. - Straniu.
Mandy?
Mandy, trebuie să-mi zici ce se întâmplă.
- Mergi îmbrăcată așa? - Ești așa... tânără.
Serios? Am crezut că par mai matură.
Unde mergem?
Unde...
Ai emoții, fiindcă începi să mă sperii.
Să am emoții?
Într-un final! V-am așteptat. Ați întârziat
- Dominique, nu te-ai schimbat deloc! - Nu, nu m-am schimbat.
Fiindcă eu sunt de încredere, spre deosebire de cineva care a întârziat.
Te holbezi ca o capră. Se simte bine?
- Cred că are emoții. - Emoții, nepermis!
Nu se poate așa ceva.
Rochia!
Foarte elegantă, nu?
Absolut! E și mai... unicată decât mi-o aminteam.
Unicată? E o operă de artă!
Cum pot lucra când sunt întreruptă mereu?
- Mirele! - Repede! Ascunde-te!
Bună.
Dle Scott! Mă bucur să vă văd.
Spune-mi doar Scott.
- Ești bine? - Sunt bine.
Arăți... fantastic!
Eu...
Mulțumesc. Tu arăți...
Arăți foarte...
Cu ce ești îmbrăcată?
Poate dacă mireasa nu i-ar face ochi dulci mirelui,
am putea face ceva progrese, da?
Ți-aș da 500 de dolari pe rochia aia.
Eu aș da atât să n-o port.
Nu, e foarte elegantă!
- Despre ce vorbiți? - Nu contează.
Cine vrea să meargă la Winky's?
- Nu pot, trebuie să mă întorc la magazin. - Nu știi ce pierzi.
- Poate data viitoare. - Sigur?
Da. Trebuie să-l ajut pe tata.
Dragă, acum trebuie să-mi dai drumul.
Eu... scuze! Bine...
- Pa. - Ne vedem mai târziu.
Pa, Mandy!
Te-ai purtat de parcă nu l-ai mai văzut de câțiva ani.
Ce e cu dragostea asta de școlăriță?
Am uitat cât... de frumos e.
Ce se întâmplă cu tine?
Nu știu.
Știu ce-ți trebuie ca să-ți revii. Winky's.
Mănânci așa ceva?
E singurul lucru de aici care mă ține sănătoasă. Basculează!
- E o minune că ai rămas slabă. - Hm?
E uimitor, nu?
- Va trebui să-mi dublez orele de Pilates. - Ce?
- Pilates. Antrenament. - Ăsta e noul aparat de la sală?
Nu contează.
- Bună... Debbie! - Bună, Eve.
- Mi-am adus aminte numele tău. - Da, eu sunt.
N-o băga în seamă e puțin aiurită.
Ce vrei să-ți aduc?
Poți să-mi faci un sandviș cu salată.
puțin avocado, pâine dietetică, fără coajă.
- Și de băut? - Un Peregrino.
Un ce?
Adu-i un pahar cu apă, iar mie doi hamburgeri și o cola.
- Imediat! - Mersi, Debbie.
- Ce vrei? - Nimic.
Haide, poți să-mi spui. Ce s-a întâmplat?
Ți-am zis că va fi greu să te măriți de Crăciun,
dar ți-ai scos capul din vâsc să asculți? Sigur că nu.
Știi, cred că... sunt puțin... zăpăcită.
- Zăpăcită? - Poate... e stresul.
Eu cred că e emoționant, eu vreau să mă mărit până la 30 de ani.
Nu-ți face mari speranțe.
Ce ai zis?
Trebuie să beau ceva.
Dă-mi ce ai mai tare.
Visez. Asta se întâmplă.
Un imens regret amestecat cu cantități mari de alcool.
Ăsta e doar un vis ciudat.
- O zi grea la birou? - Da.
Tu?
După cum arăți cred că ai depășit starea de negare.
Despre ce vorbești? Încă unul!
Dorința ta.
Ce?
- Ți-ai pus o dorință azi-noapte. - Nu mi-am pus o...
Mi-am pus o dorință! Steaua...
Vrei să zici că a fost pe bune?
Uită-te, cu șapte zile înainte de nunta ta, cea pe care ai anulat-o.
- Tu cine ești? - Îngerul tău păzitor. La dispoziția ta.
Am un înger păzitor?
Ai auzit? Am un înger păzitor.
Ai fost atent? Ai auzit?
Dră, nu știu cu cine vorbiți, dar luați-o mai ușor cu whisky-ul.
Vorbesc cu el.
Nu mă poate vedea.
Privește partea bună. Ai o șansă pe care puțini o primesc.
Ce ar trebui să fac?
Depinde de tine. Dar există anumite reguli.
Ce reguli?
Poți face ce vrei, dar ține minte că trebuie să suporți consecințele.
Tot n-am înțeles.
Fii atentă... Ai șapte zile, atât.
Fără, "Te rog frate James, Mai dă-mi câteva ore sau încă o zi."
Nu. După șapte zile te întorci, fie că ești gata sau nu.
Ascultă, chiar apreciez ce faci pentru mine.
E chiar... incredibil.
Dar, nu putem să întoarcem acum? Hai să mergem, chiar acum.
Nu. Regulile sunt reguli. Fără întoarceri înainte de termen.
- Super! - Crede-mă, o să-ți placă asta.
- Bună. - Te simți bine?
- Da. De ce n-aș fi? - Mandy m-a sunat, că te porți ciudat.
Și m-am întâlnit cu Joe afară, mi-a zis că ai intrat aici. De când...
De când ai început să bei în mijlocul... Vrei să te duc acasă?
Cred că ar trebui.
Mersi că m-ai adus. Cred că trebuie să trag un pui de somn.
Tu să fii obosită? Fata care a urcat și coborât un munte în aceeași zi.
- Vii cu noi diseară, nu? - Diseară?
E joi.
- Mereu mergem la Look-Out, joia. - Corect, Look-Out.
Desigur. Vino să mă iei... la șapte.
Rămâne stabilit.
- Ciudat. - Ce?
Felul în care m-ai sărutat. De parcă n-ai mai făcut-o de ani de zile.
- Eu nu mă plâng. - Nici eu.
- Ne vedem diseară. - Da.
Evey, poți să vii puțin?
Îți place?
Da.
Ții minte că făceam câte unul în fiecare an?
Da.
Cred că eram nostalgică.
- Hei, e gol!
- Uh...
Ți-am luat-o înainte.
- Cum e rochia? - Interesantă.
- Ce faci? - Planificarea locurilor.
Mă gândesc că dacă-l punem pe unchiul Jim lângă vărul lui Scott, David,
o să vorbească toată noaptea numai despre fotbal.
Urăsc fotbalul! Trântore!
Ți-am spus să nu-mi mai zici niciodată așa!
Nici să nu te gândești să bei direct din sticlă!
Trântore!
- Mă duc să trag un pui de somn. - Bine, dragă.
E Casey! Eu... am uitat.
Bună.
Bună. Ce faci? Bună, Scott.
Bună.
Bună, mireaso!
A fost... frumos.
- Te simți mai bine? - Da.
Așa cred.
Ne-am făcut griji pentru tine.
Ai spus tuturor?
Mințile curioase vor să știe.
Vreau să mai cânt o dată. Vrea cineva să facem un duet?
Casey, cartea nu s-a schimbat de săptămâna trecută.
Beatles? Îl imit bine pe John Lennon.
O să-mi iau o bere. Mai vrea cineva?
Eu.
- Casey, tu dragă? - Aș vrea un gin tonic.
Ce?
Mă întorc imediat.
- Am auzit că ți-e teamă? - Nu e adevărat.
Ne poți spune.
Ați crezut vreodată că vreți ceva, dar apoi n-ați mai fost sigure?
Trebuie să fii sinceră cu tine, înainte să fii cu altcineva!
Sunt sinceră cu mine.
Apropo! Mama era mereu așa grozavă?
Ce ai pățit? Maică-ta e ca...
Nu vă uitați! A venit Brian.
Doamne, e așa delicios!
Nu vă uitați!
- Du-te și vorbește cu el. - Nu.
De ce?
- Uite așa! - Bine!
Când o să ai 35 de ani, o să-ți pară rău că n-ai făcut-o.
Ușurel fetelor! Trec civili pe aici.
Scuze.
- Mulțumesc. - Da, Quiet Riot!
Aș plăti să te aud cântând asta.
Scuzați-mă.
- Dog & Butterfly? - Nu. Dă-mi cartea.
Ce face?
Aș vrea să dedic acest cântec frumoasei mele logodnice, Eve.
Ce drăguț!
- Incredibil! - Du-te! Poți s-o faci.
Hai Eve, du-te! Urcă acolo!
Du-te! Da!
Ce? Ce e?
Mă gândeam.
Îmi place să vin aici și să gândesc.
- Ții minte când am venit cu cortul aici? - Am uitat.
- Am dormit aici! - Da.
În frig... și pe iarba udă.
La ce te gândeai?
Hai!
- Ziua în care ne-am întâlnit. - Așa.
A trecut așa mult timp de când nu m-am mai gândit la ea.
N-o să o uit niciodată. Doar că...
- Parcă a trecut așa mult timp din liceu. - Știu ce vrei să zici.
- Dacă n-ai fi vărsat budinca aia. - N-am vărsat-o!
- Ba da. - A fost din cauza autobuzului.
- E o diferență. - Bine, dacă n-ar fi fost autobuzul.
- Te-ai fi putut însura cu Mandy. - Asta da imagine.
Nu te atașa de imaginea aia.
E ceva diferit la tine în ultima vreme.
- Ce? - Nu știu, ceva.
- E de bine sau de rău? - Nu sunt sigur.
Parcă toată treaba asta te-a făcut mai... bătrână.
- O să fie o săptămână interesantă. - De ce?
- Înaintea nunții. - Desigur.
Casă dulce... casă.
Oh. Ai uitat iar să pui alarma?
- N-ai vrea să întârzii la muncă. - Ce?
- Ugh. E de la magazinul tău. - Magazinul meu?
Ai avut așa multe slujbe ca nici tu nu le mai ții socoteala.
Oare o să-mi aduc aminte să folosesc expresorul?
E o singură cale să afli.
Haide!
Îți aduci aminte de asistent manager-ul de la Year plaque?
Nu m-aș obosi să-l caut când te vei întoarce, în locul tău.
M-a concediat! Îți vine să crezi?
- N-am fost niciodată concediată. - Uită de el.
O să dea faliment în șase luni.
O mare companie de cafea din Seattle îl va da în judecată că le-a furat ideile.
Nu mi-am adus aminte cum să folosesc expresorul, ce dacă?
- Ți-am zis de consecințele acțiunilor. - Da...
Te-am auzit.
Crezi că e ușor pentru mine?
Ai idee ce sacrificii a trebuit să fac ca să-ți poți primi tu a doua șansă?
Sacrificii?
Ți-a mai zis cineva cât de nerecunoscătoare ești?
Am văzut privirea din ochii tăi când l-ai revăzut.
Am văzut cum îl priveai la locul vostru special din pădure.
Loc special în...
Ce-ar fi să ne faci o mare favoare și să recunoști că încă îl iubești.
- Mă urmăreai! - Mă asculți ce zic? E slujba mea.
- Hei Drew, nu e soră-ta? - Lasă-mă cu "e slujba mea"!
Credeam că îngerii păzitori sunt drăguți, să coboare pe un noruleț,
să dea din bagheta magică și să rezolve totul.
Crede tot ce vede la televizor.
Ai auzit de expresia, "clientul are întotdeauna dreptate"?
Crezi că lucrez pentru tine? Foarte amuzant.
Crede că lucrez pentru ea!
Am o veste pentru tine, cucoană.
- Ești o atribuție de muncă, atâta tot. - O atribuție? Atât.
În locul tău, aș profita de ocazie.
Bine.
Nu uita. Mai ai cinci zile jumate rămase.
Nu! Bine. Știu... Mulțumesc!
Super! Da! Mulțumesc... Bună, Drew.
Sunt pentru mine?
- Ești bine? - Da.
Eve, ce surpriză. Ce faci aici?
Um...
M-am gândit că toată lumea e stresată fiindcă e săptămâna nunții,
Îl pot însoți pe domnul la cină?
Desigur. Ce drăguț.
N-am mai primit flori.
- Cu ce ocazie? - Cina.
Nu cheltui toți banii diseară. Avem o nuntă de plătit. Corect.
Tracy, ce mai faci?
Bine. Nu s-a schimbat nimic de acum două zile când ne-am văzut.
- Wow. În câte luni ești...? - Opt luni?
Corect! 20 Ianuarie.
- Ce ai zis? - Nimic.
- E în regulă să plec mai devreme? - Bineînțeles.
Ar fi bine să economisești niște bani. N-o să ai nevoie de asta.
Emoții din cauza nunții.
N-ai mai făcut niciodată așa ceva.
- Am zis că ar fi bună o schimbare. - E... diferit.
Șampanie, cină la lumina lumânărilor...
E prima dată când te văd că bei șampanie.
- Pentru noi începuturi. - Noi începuturi.
- Și, cum merge magazinul de sărbători? - Binișor.
- Ce e? - Avem probleme să atingem targetul.
Suntem cam la 40%...
- Îmi pare rău. - Tata e îngrijorat că o să închidem.
Sunt sigură că o să se rezolve.
Nu-ți face griji. Ce e nou în lumea ta?
- Am fost concediată azi. - Walter te-a concediat?
Presupun ca să fiu barmaniță... n-a fost pentru mine.
Ce e aia barmaniță?
Ce? Ce e?
N-am crezut că o să am ocazia să fac asta.
Ce să faci?
Să stau cu tine așa.
Nu e ăsta scopul căsătoriei?
Corect. Sigur că da.
Dacă asta faci când ești concediată, ar fi trebuit să te dea afară de mult.
Da... probabil.
Cina e servită.
- Mulțumesc. - Poftim!
- Ce s-a întâmplat cu dieta ta? - Cu corpul ăsta?
Am un deceniu de recuperat.
Te-ai gândit la toate.
Ești incredibilă.
Mulțumesc.
- Miroase bine. - Nu-i așa?
Maică-ta a vrut unul artificial așa că a trebuit să-i promit că-l ornez eu.
- Ai nevoie de ajutor? - Da, mi-ar plăcea. Servește-te...
- Știi ce lipsește? - Ce anume?
Zăpada.
Sper c-o să ningă.
Ultima dată când a nins aici de Crăciun, cred că erai atâtica.
Știu... doar ziceam că ar fi frumos.
Începi să ai emoții? Se apropie ziua cea mare.
Nu prea.
Mi-am imaginat întotdeauna c-o să fii mai în vârstă când te măriți.
De ce? Pentru că nu ți-a plăcut niciodată să împarți ceva.
Nici când erai micuță.
Acum o să-ți împarți viața.
- Știi ce mă sperie cel mai mult? - Ce?
O să te muți la oraș,
o să ai o slujbă grozavă, într-o companie mare,
și o să uiți de mine și de maică-ta.
Tată!
Știu că n-am stat prea mult acasă când erai mai mică.
Nu spune asta. A trebuit să muncești...
E adevărul. N-am fost niciodată... o persoană sentimentală.
Să nu-ți închipui nici măcar o clipă că nu aș da totul,
să primesc acele zile înapoi.
Uită-te la tine acum!
Ai crescut mare.
Și ține minte că orice s-ar întâmpla, ești mereu binevenită aici.
Evey!
Sunt bine. Doar... trebuie să merg sus puțin.
Încep să prepar cina. Vrei să mă ajuți?
Da. Cobor imediat.
Bine.
Am crezut că sâmbăta e seara de lasagna.
Ce e porcăria asta?
Sora ta a gătit în seara asta.
Ce conține chilly ăsta?
Chilly, tată! E alb.
- E tofu. - Ah, tofu!
- Ce înseamnă asta? - E bun pentru tine.
E dezgustător!
Mă duc la Friendly's.
Îmi pare rău. Am crezut c-o să vă placă.
- Ne place? - Da.
- Doar că... e diferit. - Diferit.
Îmi lipsesc mesele în familie.
Îți vine să crezi? Un eseu, un amărât de eseu.
- Zi salut camerei, tată. - Evey, ne distrug acolo!
N-o interesează fotbalul, tată.
Haide!
Trebuia să prinzi aia, leneșule!
Mai sunt 20 de secunde. N-o să mai recuperăm mingea acum.
- Orice e posibil. - Vrei să pariezi?
- Pariez eu. - De parcă ai mai pariat vreodată.
Pe 20 de dolari c-o să recupereze și o să înscrie un eseu.
S-a făcut.
Ai văzut?
Du-te!
Da! Eseu!
Nu-mi vine să cred! Ce meci!
De unde ai știut?
- Am avut un presentiment. - Da?
Cine e servită.
- Consideră-i avans pentru luna de miere. - S-a făcut.
Alo?
Numai puțin...
E pentru tine dragă. Neil Barlow.
Vorbesc de sus.
Vine imediat.
Eve, Neil Barlow la telefon, de la
Bernstein & Barlow din New York. Ce mai faci?
- Bună, Neil. Petreci timpul cu copiii? - Pardon?
Mă refer de sărbători, dle Barlow.
Mă uitam peste aplicația ta ca intern.
Scrie că ai absolvit liceul în mai, statul Oregon.
- Cu ce te-ai ocupat de atunci? - Am fost manager la o cafenea din zonă.
Ești gata pentru marele pas către oraș?
- Presupun că da. - Presupui?
Eve, e o mare ocazie pentru tine.
Știu...
Și vă mulțumesc pentru ofertă, dar...
Dar ce?
- Trainingul începe pe 26. - Decembrie? Mă...
- Ar trebui să... - E vreo problemă?
Nu.
- Atunci ne vedem pe 26. - Nu pot accepta pe loc.
- Nu poți accepta? - Trebuie să mă mai gândesc puțin.
- Pot să vă sun mâine? - Nu te gândi prea mult, Eve.
Am mulți aplicanți care ar face orice, pentru slujba asta.
Bine, eu...
Bună!
Bun venit la petrecerea mea!
Crăciun fericit tuturor! Și tuturor, o noapte fierbinte!
Bună, Casey.
Mersi.
Atâția cromozomi masculini, așa puțin timp.
Poate trebuia să mă îmbrac și eu în crăciuniță sexy.
Te rog! Arată ieftin...
Ce rea ești!
- Ce caută aici? - L-am invitat eu.
Ce? De ce ai face așa ceva?
Fiindcă diseară o să faci ceva ce ar fi trebuit să faci de mult,
pentru că refuz să stau într-un bar cu tine peste câțiva ani,
și să te ascult cum plângi după o dragoste din liceu.
- Bună, Brian. - Bună, Mandy.
Vrei să bem ceva împreună?
Sigur.
A fost frumos din partea ta. Fac o pereche drăguță.
- E totul în regulă? - Da.
- Emoții de nuntă? - Mă gândeam doar.
La ce?
Simți vreodată că-ți irosești timpul cu magazinul ăla?
Ai masteratul în management.
Tata a muncit multe ore în magazinul ăla, să mă ajute să obțin diploma.
Simt că-i sunt dator. Cum poți să-mi zici așa ceva?
Să lucrez pentru tata nu e niciodată o risipă de timp.
Doar că... uneori am senzația că putem mai mult de atât.
Am aplicat pentru o slujbă în New York.
- New York, am crezut că am decis... - Ce am decis?
Că eu o să conduc magazinul, și tu o să... O să ce?
Să cresc copii ca o casnică bună și ascultătoare?
Ai zis că o să-ți găsești o slujbă în zonă.
Nu văd de ce nu putem avea ambiții și o familie în același timp.
Ce ai pățit săptămâna asta?
Fă-mi o favoare dacă îmi vezi logodnica spune-i că o vreau înapoi.
Scott, eu...
E o zonă foarte bună, însorită, perfectă pentru struguri.
Vinul ținut în butoaie e mai bun, așa că oricare ar fi ocazia...
Cu siguranță aveți nevoie de mine!
Vinurile Cumberland.
Scuze. Te-am trezit?
Trebuie să fi ațipit.
Ai venit devreme acasă.
Presupun că n-aveam starea necesară.
- Vrei lichior de ouă? - Nu, mersi.
Ce te preocupă?
Nu prea ți-am cerut părerea înainte.
- Îți respect alegerile. - De unde știi...
Cum știi dacă ai întâlnit persoana potrivită?
Îți aduci aminte de prietena mea, Donna?
- Cea căreia i-am scris biletul ăla, nu? - Da.
Să te păstrezi pentru mire în ziua nunții.
Am fost așa umilită!
Erau 40-50 de persoane în biserică, așteptând.
- Am crezut că mor. - Crezi că a făcut ce trebuia?
La timpul nepotrivit. Dacă ai îndoieli...
Am fost primită la training pentru firma Bernstein & Barlow.
- Dragă, felicitări! - Mersi.
- Ce le-ai zis? - Că trebuie să mă mai gândesc.
- Ai muncit mult pentru asta. - Scott n-ar veni niciodată cu mine.
- Nu știi asta, nici unul... - Viitorul lui e la magazinul lui taică-su.
- Ți-am zis vreodată de magazinul meu? - Nu!
Când mă întâlneam cu tatăl tău, aveam un magazin de antichități.
- Nu știam asta! - Nu era mare lucru.
Era un magazinaș pe strada Laxfield.
Ce s-a întâmplat?
După ce m-am măritat și am rămas gravidă, n-am mai făcut față.
Aveam nevoie de fiecare bănuț. Se pare că antichitățile nu erau rentabile.
Te-ai gândit ce s-ar fi întâmplat dacă ai fi păstrat magazinul?
- Mhm.
În fiecare zi.
Dar, îl am pe tatăl tău, vă am pe tine și pe Drew.
Și știu că orice decizie ai lua, ar fi cea potrivită.
Bine.
Ați sunat la biroul lui Neil Barlow, lăsați un mesaj după semnalul sonor.
Bună, sunt Eve Simon. Voiam să vorbim de oferta dvs.
Mă puteți contacta la 541-555-0155, mulțumesc.
Dragă Scott, relația noastră a fost...
Ce faci?
Vrei să-mi provoci un infarct?
La antrenamentul tău, aș spune că ar fi imposibil.
Ah...
Istoria se repetă.
Nu spun că i-l voi da.
- Ai făcut-o data trecută. - E așa complicat.
Atunci permite-mi să simplific pentru tine. Mai ai doar trei zile rămase, nu le irosi.
- 'Neața. - A sunat iar Neil Barlow.
- Ai nevoie de ajutor? - Sigur.
Mai e aluat în frigider.
Nu-mi vine să cred că vrei să faci prăjituri cu mine.
- Obișnuiam să facem mereu prăjituri. - Obișnuiam.
- Apoi ai crescut și ai devenit... - Nepăsătoare?
Adolescentă.
Mă simt bine.
E distractiv să facem toate lucrurile pe care obișnuiam să le facem.
Te-ai gândit la ce am zis azi-noapte?
- N-am vrut să te sperii. - Nu, chiar deloc.
Am fost doar surprinsă. Habar n-aveam.
Nu vreau să crezi nici măcar o secundă că regret ce am făcut.
- O să-l suni? - Poate.
Ce-o să-i zici?
- Dacă asta vrei cu adevărat... - N-ai mai vorbi niciodată cu mine.
Bine, poate pentru câteva săptămâni. O să-mi treacă.
Dragă, o să susțin... orice decizie vei lua.
- Ce? - Am crezut că tu...
Am crezut tot timpul ăsta că o să fii supărată pe mine.
Nu! Niciodată! Sunt mândră de tine. Orice ai face.
Adevărul e că am avut multe oportunități să mă gândesc zilele astea.
Și... am crezut că știu ce vreau.
Dar acum totul a fost minunat și nu vreau să se termine.
Nu vreau să mă trezesc peste două zile, și să se fi terminat totul.
- Ce-ți zice inima? - Îl iubesc pe Scott!
Îl iubesc pe Scott.
Bernstein & Barlow nu sunt singurii unde poți să faci o carieră.
- Cât e ceasul? - Cred că e zece.
Trebuie să plec. Am o întâlnire cu Dominique.
Am o nuntă de planificat.
Ce e asta?
Planuri secrete...
Frumoasa mea mireasă! Nu mai ai emoții?
Nu! Perfect.
Închide! Nu-i nevoie să vezi. Totul e sub control.
Vino. Am ceva să-ți arăt.
- Ce e asta? - Rochii de mireasă!
Îți ofer o reducere. Jumătate de preț.
Normal, fiindcă e jumătate de rochie.
E foarte modernă și sexy. Foarte elegantă, nu?
Da, știu... Ce mai ai?
Altceva? Nimic.
- Vreau doar să văd. - Nu!
Vreau doar să văd. Nu prea cred! Vreau doar să văd.
Nu ai încredere în Dominique? Sunt lezată.
- Sunt melancolică. - Vreau doar să mă uit.
Bine! E nunta ta.
Vom avea nevoie de proclamația Eve.
Proclamație?
Asta o să-ți placă. Ai văzut rațele de pe fundal?
Pot să-ți pun lebede. Foarte interesant.
- Foarte la modă. - În păr?
Nu o rață întreagă, o aripă.
Dar o lebădă... Bine.
Da, are... ambianță.
Da..
Ăsta e tortul. E un tort diferit.
E făcut cu tofu. Și uită-te la asta...
Asta e o nuntă pe un vas pescăresc.
- Cizme de cauciuc? - Da, și...
Lasă-mă să-ți arăt niște muzică.
Nu!
Uite ce frumoase sunt florile astea.
Mignon!
Du-te și adu cartea pe care n-o place nimeni.
Asta e perfectă.
Mersi.
Caut un ghid pentru nuntă.
Ascultă, în legătură cu azi-noapte...
N-am fost corect cu tine. Îmi pare rău.
Dar trebuie să rămân, să-l ajut pe Clark.
Nu-ți cer să renunți la șansa ta.
N-aș vrea să sacrifici ceva pentru mine.
Nu e ideea mea pentru o relație.
- Cum merge afacerea? - Nu merge bine.
Tata a fost la bancă de dimineață. A discutat despre faliment.
Cum pot să te ajut?
În afară să iei lumea cu forța de pe stradă? Nu știu.
Am ceva experiență în marketing.
Vrei să mă ajuți? Parcă nu suportai locul ăsta.
Poate ai nevoie de mâna unei femei. Arată-mi pliantul.
- Păi, e... simplu. - Ieftin.
- Spune-mi ce întruchipează vânzarea. - Întruchipează?
Ce înseamnă, reprezintă...
Ce reprezintă magazinul pentru comunitate?
E un loc unde poți cumpăra cărți.
Poți să cumperi cărți și de la farmacie. Librăria Eastborough e un loc unde...
Poți să cumperi mai mult decât maculatură.
Aveți clasici. Cărți de colecție.
Tatăl tău a pornit magazinul ăsta cu doar zece dolari în buzunar.
Ăsta a fost visul lui.
Iar locul ăsta ajută alți oameni să-și împlinească visele.
- Ce faci? - E foarte bine.
De obicei sunt plătită cu 20 de mii pe promoție.
O să ipotechez casa. Când vom cumpăra una.
Vom avea nevoie de câteva chestii. Poți pune un anunț publicitar în ziar...
- Gazeta? - Așa. Până când poți să-l trimiți?
- Cred că până la cinci. - Avem șase ore.
- Știu! - Ce?
Vânzări on-line.
- Ce? - Putem vinde cărți pe internet.
Adică pe e-mail?
Pot crea o pagină web unde librăria poate vinde oriunde în lume.
Putem chiar să ne extindem și să avem mai multe produse.
De exemplu jucării și jocuri... Licitații!
Putem face licitații pentru cărțile vechi și cele de colecție.
Absurd. Cine o să liciteze pentru ceva on-line?
Am prins termenul limită. Perfect.
Ce se întâmplă? Ce e asta?
Uimitor! Am avut deja 300 de accesări de dimineață.
- Accesări? - Da, e ideea lui Eve, vânzări on-line.
Scott putem plăti?
Toast!
În seara asta ne-am adunat să sărbătorim. Nu numai ajunul Crăciunului,
dar și ajunul unei alte zile speciale.
Am întâlnit-o prima dată pe Eve Simon, la ora de istorie din clasa a V-a,
când a avut ghinionul să stea lângă fata cu cea mai slabă atenție la ore
din istoria gimnaziului din Eastborough.
După câteva vânătăi și ore de detenție,
am devenit de nedespărțit.
Atât de nedespărțite încât,
s-a întâlnit cu un băiat cu care m-am întâlnit și eu în liceu.
Insistența lui a fost memorabilă.
I-a vărsat budincă în păr în drum spre o excursie școlară.
- N-am vărsat-o, a fost... - Știu.
Ai vărsat-o! Datorită acelei călătorii cu autobuzul,
stăm cu toții aici.
Când Eve mi-a zis prima dată că vrea să se mărite de Crăciun,
am crezut că e nebună... de tot.
Dar dacă știe cineva ce înseamnă spiritul Crăciunului, aceea e Evey.
Așa că vreau să propun un toast. Pentru cea mai bună prietenă a mea,
și pentru bărbatul pe care-l iubește...
Fie ca Soarele să strălucească mâine, și poimâine și ziua următoare...
și tot restul zilelor care vor urma.
- Noroc! - Pentru Eve și Scott!
Pentru Eve și Scott.
Noroc!
- Noroc Scott. - Noroc dragă.
Sună telefonul cuiva?
Alo?
Bună, Eve. Sunt Neil Barlow. Îți răspund la mesaj.
Mă întorc imediat.
- Făceam ceva. - Da? Și eu la fel.
Se numește angajare.
Ușa se închide. Ești gata să accepți sau nu?
- De ce ești așa interesat de mine? - Ești o fată talentată.
Încăpățânată, dar talentată.
Poate dacă ai folosi o parte din energia cu care recrutezi fete pentru harem..
- În căsătoria ta. - Ce?
Știu că ești confuz în privința soției, Julie.
Te agăți disperat de ea pentru că este vocea maturității,
pentru intelectul tău fragil și post adolescent.
De fapt, dacă nu erau Kenny și David, probabil ai fi părăsit-o de mult.
De unde știi cum se numesc copiii mei?
Vreau să vă zic ceva ce trebuia să fi zis de mult, dle Barlow.
Sunt o femeie dedicată și determinată.
Și pot aduce multe pentru Bernstein & Barlow
și sunt sigură că aș aduce un profit substanțial companiei.
Dar n-am absolut nici un interes în a-mi irosi timpul lucrând pentru un șef
care vrea mai mult angajatele în patul lui, decât să-și crească valoarea acțiunilor.
Așa că, dacă nu te deranjează, trebuie să particip la o nuntă.
Și dacă ai ști ce e bine pentru tine te-ai duce acasă să stai cu soția ta.
Mi-a văzut cineva bigudiurile?
- Dragă, mi-ai văzut bigudiurile? - Nu!
Drew, tu le-ai văzut?
Ce să fac eu cu bigudiurile tale, mamă?
Nu... nu terminasem!
Evey, poți să-l scoți te rog pe fratele tău din baie?
De parcă o să asculte de mine.
- Dragă, ai tot ce trebuie? - Da, s-a ocupat Dominique de tot.
Ce ușurare.
- Verighetele. - Ce-i cu ele?
Mi-ai zis că o să le pui bine.
Sper să ții minte unde le-ai pus, scumpo.
Hei!
Unde îmi sunt bigudiurile?
- Ai pierdut ceva? - Nu-i amuzant.
- Ce ai pierdut, Eve? - Verighetele.
Verighetele? Ce tot spui? Le aveai acum o săptămână.
Eram altă persoană acum o săptămână.
Ce?
Adică, în altă stare de spirit.
Ești sigură că sunt aici?
Poate sunt în camera părinților.
Da, poate sunt acolo. Eu stau și mai caut aici.
- Evey, ți se pare că stă drept? - Da, e bine.
Știi, nu-ți pot spune ce mândru sunt de tine.
- Ce cauți? - Verighetele.
Sunt la mine. Mi le-ai dat acum o săptămână. Ai uitat?
- Ți le-am dat ție? - Da.
Ți le-am dat ție! Îmi aduc aminte. Ți-am zis "ce-ar fi să le ții tu".
Prostuțo.
Dragă Scott,
Relația noastră a fost una de genul căreia oamenii o așteaptă toată viața,
dar nu au șansa să o cunoască.
Mă simt nemaipomenit de binecuvântată să am șansa să fiu cu tine.
Dar nu pot nega că ambițiile și țelurile ne duc în direcții diferite.
Știu că probabil ai renunța la magazinul tatălui tău dacă te-aș ruga,
dar nu vreau să fii nevoit să iei o asemenea decizie.
Fac pasul următor pentru a preveni asta. Te voi iubi întotdeauna Scott,
dar nu mă pot căsători cu tine.
Sper că în timp îmi vei înțelege și aprecia decizia. Eve.
Las-o așa! E perfect. Trage aer adânc în piept.
Nimic! N-a sunat și nimeni nu știe unde e.
- A venit? - Nu!
Oh la la. Îl omor!
- E în regulă. - E un om rău.
Te rog, pleacă.
Așteaptă afară.
- Poate s-a răzgândit. - Sau poate se gândește la ceva.
Eve, sunt sigură c-o să se întoarcă.
Scuzați-mă.
Eve! Stai!
Sper că se căsătorește cineva azi.
Scott?
Scott!
Voiai să-mi zici înainte sau după ce eram în fața altarului?
Nu voiam să-ți dau biletul, Scott.
Adică, am vrut, dar m-am răzgândit.
N-are nici un sens ce spui.
N-ai avut toată săptămâna? Ce s-a întâmplat cu tine?
Trebuie să mă crezi când îți spun că a fost o săptămână foarte ciudată.
Te cred.
N-am știut unde am pus verighetele acum o săptămână fiindcă... nu eram aici.
Ce?
Adică, eram aici, dar n-am fost.
A-ha!
Uite, mi-am pus o dorință pe o stea și m-am întors în timp.
Ți-ai pus o dorință, pe o stea?
Știu că sună nebunește, dar e adevărul. M-am întors în săptămâna nunții noastre.
- De unde te-ai întors? - Locuiesc în New York, eu...
Am acceptat o ofertă de muncă chiar înainte să ne căsătorim.
Și... nu mă așteptam s-o obțin, dar am făcut-o.
Și... apoi ți-am dat biletul ăla.
Și nu ne-am mai căsătorit. Nu te-am mai văzut niciodată după aceea.
- Ce tot spui, Eve? - Am ales calea către succes, Scott.
Am un penthouse în oraș și... un salariu cu șase cifre.
Mandy e secretara mea.
Dar știi, dragule, eram nefericită.
Fiindcă aveam totul și n-aveam cu cine să împart asta.
N-am mai venit nici măcar să-mi văd părinții.
Părinții mei! N-am mai făcut Crăciunul cu ei, de opt ani.
Opt ani! Ce persoană face așa ceva?
Aveam un iubit, da. Mă întâlneam cu șeful meu.
Trebuia să plecăm de Crăciun, și el s-a întors la soția lui.
Trebuia să-mi fi dat seama.
Am crezut că dacă am iluzia unei relații, îmi va fi de ajuns.
Dar am primit o a doua șansă, un miracol,
și șansa să mă întorc.
Am primit oferta, normal, și ți-am scris biletul ăla ca înainte.
Dar știu ce mă așteaptă pe drumul ăla...
Știu unde duce... Și nu acolo vreau să fiu.
Unde vrei să fii?
Cu mine?
Te rog, Scott, vrei să te însori cu mine?
Dacă sunt de acord, deși nu spun încă... da.
Dar dacă o fac...
Da?
- Poți vedea pe cineva, nu un psihiatru... - Da!
A fost o poveste trăznită de tot.
Dacă aș fi un parior, aș pune tot ce am, pe voi.
Mulțumesc.
Hai, du-te.
Oh...
A fost minunat. Te-ai descurcat de minune.
- A fost Dominique. - S-a simțit mâna ta.
Îți mulțumesc pentru tot.
- Nu pari așa fericită - Sunt...
Sunt fericită! N-am mai fost așa de mult timp.
Eu doar... Nu vreau să se termine.
Cine zice că trebuie să se termine?
Nu trebuie să se termine niciodată.
Desigur! E Crăciunul, nu?
Frate James, știu că n-am fost cel mai ușor caz,
și știu că am fost o mică pacoste,
dar te rog îndeplinește-mi dorința asta. N-am știut niciodată cât îmi lipsește.
Și aș aprecia...
E totul în regulă?
...dacă mi-ai da o a doua șansă să duc asta la sfârșit.
Promit că n-o să mai cer niciodată, nimic.
Niciodată.
Pe bune. Gata!
Ce ți-ai dorit?
Să fim fericiți.
Pentru totdeauna.
A mers?
Nu știu.
Va trebui să mergem înăuntru, pentru a afla.
Bună dimineața.
Oh...
Trebuie să chem un instalator.
E ceva în neregulă cu chestia aia.
Cât crezi că ia pe oră un instalator în dimineața de Crăciun?
Ești aici! În apartamentul meu!
Vrei să zici, al nostru, dragă?
Suntem căsătoriți.
- Suntem căsătoriți! - Da Evey, încă suntem căsătoriți.
De fapt...
- La mulți ani pentru opt ani de căsnicie. - Mulțumesc.
Hai, deschide-l.
A durat o veșnicie să găsesc pe cineva să-l facă.
Oh.
Ți se pare cunoscut?
Wow.
Parcă a fost ieri, nu? Prima vânzare.
- Da, parcă a fost ieri. - Greu de crezut.
Opera asta de artă a creat un lanț la nivel național.
O afacere on-line explozivă, 150 de magazine.
150 de magazine? Asta e... într-adevăr ceva.
Totul datorită frumoasei mele directoare.
- Deci? - Ce?
- Eu nu primesc nimic? - Eu...
- Eve, doar nu l-ai pierdut? - Nu.
Mi-ai zis că l-ai ascuns. E sub brad?
Nu am un brad de Crăciun.
Am brad!
Poftim.
- Cine e fratele James? - Un prieten. Hai, deschide-l.
- Ce e? - Deschide-o.
Aw.
E minunat.
Ai ținut minte asta?
Ca și cum ar fi fost săptămâna trecută.
E minunat, dragă.
Crăciun fericit.
- O să vă chem un taxi - Mulțumesc mult.
Avem doar o oră să prindem zborul spre Oregon.
E ciudat, nu? Lucrurile. Părinții mei s-au retras.
În afară de afacerea mamei tale, cu antichități.
Exact.
Cel mai bun comerciant de antichități de pe E-bay.
Câteodată mă întreb cum reușește?
- Mandy... a zis dacă vine? - Am crezut că ți-a zis.
- Vine cu soțul ei. - Brian!
Da.
Ții minte, șeful ei trece printr-un divorț urât, așa că are liber.
- Da, de la... - Compania de publicitate.
Da.
- Ești bine? - Da.
Gata?
Crăciun fericit!
Traducerea și adaptarea: dracusoru_creț www.titrări.ro